Administrasjon

Landet blir delt inn i 50 sysler, altså områder. For å overvåke disse områdene trengtes det sysselmenn som ble ansatt og fikk lønn av kongen. Sysselmenn tok inn skatt av bøndene. Stillingen til en sysselmann gikk ikke i arv. Sysselmennene ble belønnet av skatten bøndene måtte betale om de gjorde noe dumt eller brøyt loven. I denne tida grunnla kongen et kontor som ble kalt //kanselliet//, der alvorlige saker som hendte i landet ble tatt opp. I kanselliet var det en kansler som hadde stor makt der. Han møtte folk fra forskjellige steder, også utenlandske, og løste problemene. Kanselliet var dermed sentraladministrasjonen i Norge. Selv om kongen hadde stor makt, måtte han ha en bekreftelse av bønder og resten av befolkningen, også utenlandske handelsmenn. Landets biskoper og adelsmennene i landet var kongens støttespillere. Medlemmene av kongsrådet ble ofte kalt ”de gode menn”, og kongens avgjørelser og forslag ble bekreftet fra dem og mottatt med full respekt. Alle saker måtte gå gjennom dem først. Kongemakten ble sterkere ved å ha sysler, kanselliet og kongsrådet.
 * Administrasjon **